EN VÄRSTING TILL SYSTER 2 - REDO ATT SYND A IGEN
Mina damer och herrar... Stars Desert Inn Hotel i Las Vegas-
- är stolta att få presentera sångsensationen...
Miss Deloris Van Cartier!
Ser ni hur de behandlar mig? Han tog min kappa.
Och när jag skulle ta tillbaka den, tog han fram en hagelbössa!
Magi...
Ni kan den här sången, barn.
Ingenting du säger kan få mig att lämna min gud
Ingenting du säger för jag är som lim på min gud
Det här är mina vänner!
Kom upp på scenen. Skynda er.
Vad gör ni?!
Tack ska ni ha!
Du var fantastisk.
Snygg dress. - Tur att han slapp min.
Ni var jättebra. Jag är en beundrare. Jag har er skiva.
Det här är min manager, Joey. - Vad vill du?
- Är ni representerade? - De är nunnor, så det sköter Gud.
Kan han ge er egen loge? - Du var jättebra.
- Jag älskar att sjunga. - Kul att se er. Vad gör ni här?
- Hälsar på dig. - Stannar ni länge?
Till i kväll. Vi har inte tid att prata.
Kanske lite. Men vi måste hem.
Vi har blivit lärare.
Tack vare dig. Du fick oss att gå ut i samhället och göra en insats.
Sätt er.
Hör de dig längst bak i klassrummet?
Jag har bättrat mig. Vi undervisar på St. Francis.
Jag har gått i den skolan. De behöver bra lärare.
Det är rena nöjet. Fast ungarna blir lite stökiga. Oregerliga, faktiskt.
I förra veckan rynkade Mary Patrick pannan. Två gånger.
- Ska vi tala affärer nu? - Ursäkta, sånt sköter jag.
Det här är mina vänner.
- Mina vänner. - Jag är din manager.
- Ursäkta oss. - Fortsätt, du.
Alltså. Ni kom hit för att träffa mig. Vet abbedissan om att ni är här?
- Hon skickade hit oss. - Vi får inte komma tillbaka utan dig.
- Vad vill hon? - Vi vet inte. Men hon behöver dig.
- Mår hon bra? - Jadå. Fast hon är lite desperat.
Desperat?
Jag tar den.
Sitt, sitt.
Välkommen.
Välkommen!
Det är så roligt att träffa dig.
Syster Mary Claren... Ursäkta. Deloris.
Det är roligt för mig med. Det var synd att jag missade Las Vegas.
- Du ska ju vara ett sånt spektakel. - Jag gör mitt bästa.
Du undrar väl varför jag bad systrarna hämta dig.
Ja. Varför detta hemlighetsmakeri?
Du förstår, vi behöver din hjälp här-
- på St. Francis. Vi har tagit oss vatten över huvudet.
- Vad vill du? - Hjälp oss, genom att bli lärare.
Lärare -jag? Nej, nej... Jag är ingen lärare. Vem skulle jag undervisa?
Undervisa barnen, i musik.
Du hade inte tänkt bli nunna, men se vad du åstadkom.
Du gav klostret och stadsdelen en ny anda. Du var...
...smittande. Det kan du bli här. - Jag låter som en sjukdom.
Vi kämpar med en stadsdel som är trött, sliten och förtvivlad.
Vi såg skolan som en frisk fläkt. Men situationen har blivit hopplös.
Vi har ingen annan att vända oss till. Vi behöver dig.
Tänk på barnen. Vi måste satsa på deras framtid.
Och vem är mer lämplig än du?
Du är ett praktexempel på hur lump kan bli till siden.
Riktigt så skulle jag inte uttrycka det...
Min karriär börjar just ta fart. Jag vill njuta av framgången.
Du hade kanske inte haft nån utan stödet från vissa vänner...
...inga namn nämnda.
Jaså, du ska ge mig skuldkänslor?
- Sånt gör jag inte. Jag är en nunna. - Jag ställer väl upp, då.
- Tack. Jag visste det. - Det är bara en vecka eller så, va?
Vi ska nog inte låsa oss vid en tidsram.
Systrar...
Deloris ska ingå i vår lärarkår.
Visa henne omklädningsrummet.
- Varför är jag klädd så här igen? - Munkarna är så stränga.
Förstår de att du inte är nunna, kan de...
Be mig försvinna?
Under täckmantel igen...
- Klosterlivet är kärvt. - En säng och en bönpall räcker.
- Vänta tills du får se ditt rum. - Har ni hittat på nåt tokigt?
Vad har ni satt dit - en bidé?
- Glöm det. Vad är det? - Du ska få se.
Säg inget.
- Kom igen nu... - Ett, två, tre.
Gardiner!
- Ibland liknar skolgården ett slagfält. - De flesta är väluppfostrade.
- En ny nunna. - Syster Mary, nåt. Jag och namn...
- Vilka är det där? - Priorn...
...och vår administratör, mr Crisp. Han är ganska ny här.
Hon ser bekant ut.
- Han avskyr oss redan. - Ungarna kallar honom Satan.
- Jag ska fälla upp suffletten. - Om bilen står kvar.
Va? Skojade hon?
Jag ber er hälsa vår nya medarbetare välkommen hit.
- Syster Mary... - Clarence.
- Som ska undervisa i... - Musik.
- Vi har kvar ämnet? - Mer eller mindre.
Varför vet han inte det?
Mary Clarence ska undervisa i musik.
- Ni kan väl presentera er. - Jag börjar.
Fader Ignatius. Matematik.
Thomas. Ave, magistra nova.
Latin.
Det här är mr Crisp. - Syster Mary Clarence.
Den nya nunnan.
Syster Mary Clemens.
Clarence. Som Clarence Thomas.
Jag undervisar i musik.
- Ni mosar min hand. - Oj, ursäkta.
Jag tänkte bara påminna om mötet i eftermiddag.
Ursäkta att jag störde. Och bon appetit.
Det här är fader Wolfgang. Han lagar mat...
...med stor iver, för att stilla våra lekamliga behov.
Det blir bratwurst ā la Provence.
Han kan bara en maträtt: korv.
- Leverkorv, bratwurst, bierwurst... - Det var wurst.
Nej, jag bantar. Tack ändå.
Det här kräver en bön.
Syster? Kan jag få tala lite med er i enrum?
Jag skulle...
Visst.
Slå er ner.
Systrarna säger att ni har tjänstgjort på ett fängelse-
- i Louisianas träskmarker.
- Va?! - Var det inte så?
Jovisst. Så var det.
Men det var en besvärlig tid-
- så jag har försökt glömma den här traumatiska upplevelsen.
Jaså? De sa ju att ni trivdes där.
Ja, det var en traumatiskt trivsam upplevelse-
- som jag inte borde ha uppskattat eftersom jag är nunna.
Nunnor ska inte ha trevliga upplevelser.
De leder till såna situationer som jag hamnade i-
- vilket är orsaken till att jag är här. Ni förstår säkert. Jag visste väl det.
Som med alla nya lärare vill jag delge er mina pedagogiska teorier-
- som jag har kommit fram till efter åren här på St. Francis.
Jag är idel öra.
Disciplin.
Nåt annat?
Det är nog det enda vi kan hoppas på här.
Frågor?
Nej, jag tror att jag har insupit allt jag kan från er.
Dåså. Då önskar jag er god middag...
...och lycka till. - Tack, ers eminens.
Ers kungliga gubbhet.
- Otrolig, va? - Ni ljög för honom. Det blir helvetet.
Vocant, de kallar, är kallande. Voco-
- jag kallar, är kallande. Vocas, du kallar, är kallande...
Hör upp. Lägg undan pennorna.
I dag ska vi ta upp ett viktigt ämne, och det ska bli roligt.
Promiskuitet. Vem kan förklara vad det innebär?
Aldrig.
- Du har en fråga, Sondra. - Du kan inte besvara frågor om sex.
Man behöver inte bita i syltmunken för att veta att den är söt.
Titta i bibeln.
Mary Clarence? Ni ser lite vilsen ut. Hittar ni inte till musikrummet?
Det är en trappa ner. Ta till vänster, höger, höger...
Jag ska visa vägen. Följ mig, bara.
Jag vet hur det känns. Korridorerna ser likadana ut.
Ibland stannar jag upp och säger: "Bistå mig, Herre."
Se er för.
Här har vi det.
Musikrummet.
Tack.
Ingenting är så illa som det verkar i början. Kämpa på.
- Cercum corda. - Vad sa du?
Det betyder "upplyft ditt hjärta."
Jag trodde att du sa nåt om "stjärtrum."
Ni skämtar. Barnen väntar.
Verkligen.
Din morsa är diskjockey på glassbilen.
Där är du. Tack gode gud för det.
Det här är er nya lärare, syster Mary Clarence.
Din morsa är så fet att hon gjorde Nonstop av regnbågen.
Gratulerar till kommunalvalet i Sodom och Gomorra.
Var stark i tron, syster. Herren säger: "I må ha en stark vilja."
I må visa lejonklon, också.
Jag tänkte presentera mig. Kan ni ordna bänkarna, tack.
Jag har ett fel på öronen: jag tål inte oväsen. Så gör det tyst. Tack.
- Jag heter Mary Clarence, och är... - Din morsa?
Din morsa är så dum att hon blev påkörd av en parkerad bil.
Vi drar närvaron.
Låt mig presentera mig. Jag heter Tyler Chase. Å klassens vägnar...
- Du har nåt på näsan. - Nån stor, brun grej.
Tack, mr Chase.
- Richard Pincham. - Vakna.
- Papper- eller plastkasse? - Ursäkta, heter du Richard?
- Är det här dina? - Ja.
- Få se. - Jag kallas Sketch.
De var bra. Men försök hålla dig vaken.
Wesley James. Wesley Glen James.
Ursäkta, syster, men James är slavnamnet vi påtvingades.
Wesley är det namn mina anpassliga föräldrar gav mig.
För att hedra mina svarta bröder som dött i kampen, vill jag kallas:
Ahman M'jomo Jamaael, vilket betyder "den som är kraftfull."
- Och långrandig... - "Här" hade räckt bra.
- Vem är du? - Frankay.
Jag ska ge fröken en introduktion Flöjt, fiol, basgitarr och perkussion
Kan du inte hitta på nåt själv? Måste ni jämt sno mitt folks uttryckssätt?
Jazz, rock'n'roll, rap... Vad ska ni ta sen?
- Din brud om du inte passar dig. - Ursäkta...
Ni kan väl göra upp utanför? Tack.
Kan vi sno på? Jag har bråttom.
- Rita Watson? - Ja. Tyvärr, jag har inga antidoter.
- Anekdoter, heter det. - Lägg dig inte i.
- Jag får kalla dig Rita-Diva. - Jag kan hjälpa till. - Är alla här?
- Vi är här. - Tack. Okej, vad har ni gjort?
En enklare fråga: var har ni era böcker?
Jag ska förklara. Det här är en så kallad "fågelkurs".
Den kallas så för att man bara flyger igenom den.
För att få godkänt räcker det att man är närvarande.
Så ni kommer hit, gör ingenting och får godkänt?
"Ingenting" är fel ord. Vi har faktiskt kul.
Pengar? Ber ni om pengar?
Såna där gröna lappar med bilder på döda presidenter.
- Man kan köpa instrument för dem. - Mary Clemence...
Mr Crisp... jag heter Mary Clarence.
Ni förväxlar St. Francis med Loyola Marymount. Vi har inga pengar.
Ändå får du betalt, Crispy.
Vi kan vara glada att skolan finns kvar.
Säg mig då vad jag ska göra med de här barnen.
- Lär dem att spela... fotboll. - Vi har inga bollar.
Vem är på g? Överta miken, så får vi se
Jag är på g, ni hänger me' Så ta era väskor och följ med ner
Genast! Tackar.
Hon är tillbaka...
Frågan är hur vi ska få den här nunnan att släppa taget om oss.
- Ner med nunnan i tunnan. - Nej, då utmanar vi en högre makt.
Taget. Den här systern är en syster-syster.
Inte din.
Lugna er.
Vi måste bestämma oss.
Unge man! Picasso!
- Vill du behålla jobbet kommer du. - Jag fattar.
Jag gör som majoriteten. Vi hörs.
Rita Louise Watson? Kom in omedelbart. Du har läxor att läsa.
- Vi bara slappar. - Ska jag behöva hämta dig?
Ring mig i kväll så vi får planera.
- Ring i morgon bitti, förresten. - Vi ses.
Hon kommer.
Det ser ut som min klass. Har det hänt nåt?
Nej, syster Mary Clarence.
Det här påminner om en skräckfilm jag såg.
De kuvade ett helt samhälle med nån drog i dricksvattnet.
I dag vill jag prata om musik-
- eftersom jag är musiklärare och älskar musik.
När man ska beskriva folk och vad de gillar, tänker man:
"Han gillar det här, hon det där." Jag är eklektisk.
- Eklektisk? - Vad är det?
- När man sätter en sladd i väggen. - Inte "elektrisk", tjockskalle.
När jag säger "eklektisk", menar jag...
...att jag gillar många olika sorters musik. Opera, rock'n'roll, rap...
Men min absoluta favoritmusik-
- är tjejgrupperna från 50- och 60-talen.
Som?
- Sanslöst! - Håll truten!
Bråka inte med en som vill höra på.
Jag gillar Patti LaBelle och the Supremes.
Vilka är the Supremes?
Ni behöver inte ta till handgripligheter.
- Du ska få efter plugget. - Vilken chockerande fråga...
Har du inte hört talas om Diana Ross?
En sak ska ni veta: de var bäst.
Du hör väl dina kamrater ropa "ja!"
Det jag gillar är att man kan ta två sorters musik och sätta ihop dem.
- Fusion! - Bra att ni gillar det.
Det bästa exemplet...
Lurad!
Fusion! Fusion!
Förbannat...
Du ska veta att vi förstår.
Vill du sluta, kan du göra det.
Nöjesbranschen passar dig nog bättre. Inte minst betalningen.
Och rampljus och paljetter har vi inte här.
Vet ni vad jag saknar mest? Det finns inget tungt att kasta.
Vi förstår.
Vill du ha en kopp te?
Det här får inte hända. Det vore rent kriminellt.
St. Francis har gett den här stadsdelen hopp i åratal.
Att stänga skolan vore katastrofalt.
- Finns det inget vi kan göra? - Tyvärr.
- Vi kan inte ha öppet läsåret ut? - Det här är beklagligt.
Ärkestiftet har beslutat att skolan ska stängas efter den här terminen.
- Varför så snart? - Ni har ett sånt hopplöst underskott.
Och samhällets bidrag är lika med noll.
Skolan har inte profilerat sig på något sätt.
Jag har tittat på andra användningsområden.
När det kommer till kritan är fastigheten värd mer som p-plats.
- Vi rekommenderar nedläggning. - Då får det väl bli så.
Er analys av situationen är berömvärd, mr Crisp.
Tack. Jag hoppas ni beaktar min ansökan om förtidspension.
Jag har arbetat för ärkestiftet i snart 30 år, så det är bara rimligt.
Absolut.
- Nu äter vi lunch. - En utmärkt idé.
- När? - Efter den här terminen.
Jag tjuvlyssnade på fader Maurice och några andra.
Vi befarade att det skulle bli så här.
- Vad händer nu? - Barnen får skjutsas till en skola...
...i ett annat skoldistrikt. - Idiotiskt. Det här är vår sista skola.
Vi måste göra nåt om vi inte ska förlora våra elever.
- Då får vi väl göra nåt. - Du menar väl vi?
- Ja. Vi. - Så du slutar inte?
Jag sa ju att jag skulle hjälpa till.
- Tack, Deloris. - Äsch - kalla mig Mary Clarence.
Jag skulle vilja tala med er.
Jag är så villrådig om hur jag ska göra med...
- Syster Mary Clarence? - Ja, faktiskt.
Det känns bekant.
Hon lär ha lett nåt slags andligt hejaklacksmöte i går.
- Ja, jag vet. - Hur kan ni veta det?
När man har med henne att göra får man höra mer än man kanske önskar.
- Hon börjar bli omstörtande. - Det är hennes sätt att kommunicera.
Jag vill inte inge barnen falska förhoppningar.
Ge mig ett råd. Berätta om era erfarenheter av henne.
Jag vill inte skrämmas. Men jag har upptäckt att det är lättare-
- och i slutändan effektivare att ge Mary Clarence fria tyglar.
Är hon inte väldigt radikal?
Jag vill minnas att termen "radikal" användes om oss på vår tid.
Har ni glömt vilket huvudbry vi gav biskop O'Malley?
O'Malley, ja...
Ge henne en chans.
Om skolan ska läggas ner kan vi göra den sista tiden innehållsrik.
God morgon. Sätt er.
Snabba på. Välkomna till den första dagen i er nya skolvärld.
Det här är ingen "fågelkurs" längre. Fågeln är utflugen.
Ni måste förtjäna ett godkännande. Jag kan underkänna er hela bunten.
- För mig är det ingen fågelkurs. - Det gläder mig verkligen.
- Nu ska det bli andra bullar av här. - Hur då?
Som att när jag talar, tiger du.
- Vill du visa klassen nåt? - Jag surrar bara med henne.
Surra med mig, annars kan du surra härifrån.
Lägg ifrån dig den. - Och du där. Det här är inte Elizabeth Arden.
Vill du spackla dig får du göra det innan du kommer hit. Lägg bort den.
- Du får inte dra timmerstockar här. - Jag är trött. Jag jobbar.
Spar på snyfthistorierna. - Det här är en helt ny dag.
Och vi ska börja den med respekt. Ni respekterar mig och jag er.
Det ni ska göra, mina herrar, är att ta av er mössorna.
Det här är en helt ny dag.
Ni får väl börja kamma er i stället.
Jag hör att du tycker att det här är kul.
Det är inte soligt här. Ta av solglasögonen. - Ni med.
Är det inte slipade glas vill jag inte se dem.
Jag vill se er i ögonen och jag vill att ni ska se mig i ögonen.
Vi är inte intresserade av nån ny stil.
Vill du underkänna oss så gör det, för jag ställer inte upp.
Se till att du inte får dörren i häcken när du går ut, bara.
- Jag har inte råd att bli underkänd. - Säg det till dina vänner.
- Mina föräldrar skulle bli sura. - Vi behöver inte acceptera det här.
Sketch. Kom igen.
Frankay?
Jag brukar alltid ställa upp, men inte nu.
Känns det lite ensligt, miss Watson?
Det var den vänskapen.
Vill du att man räknar med dig
Vill du komma någonvart
Måste du vakna och skärpa till dig
Nu sätter vi igång.
Vill du komma nånvart, vara nån man räknar med, får du skärpa dig.
I det verkliga livet struntar man i hur ball du är-
- eller vem du polar med.
Utan utbildning är du en nolla.
Men vi klarar det inte utan hjälp.
Vi är här för barnens skull, eller hur?
Vi kan väl börja med schemat. Tala om trist.
- Jag somnar. - Jag piffar till sexualundervisningen.
Graffitin är hemsk. Men lite färg skulle göra susen.
- Jag skulle vilja lära ut "ny matte". - Inse läget. Vi ska läggas ner.
Kanske det, men än är vi inte nedlagda.
Så låt oss sluta med stil.
En gång till.
Vill du att man räknar med dig Vill du komma någonvart
Måste du vakna och skärpa till dig
- Få det att låta trovärdigt. - Kan vi hotta upp det lite?
Dionna.
Stopp ett tag.
Tala om att bli väckt. Varifrån kom det där?
- Det här är väl en musiklektion? - Visst. Så ni kan sjunga?
Det var jättebra. Herreg...
Nu vet jag hur ni ska bli godkända.
Jag ska göra er till en kör.
Körer sjunger bara töntiga låtar som ingen vill höra.
Kanske inte.
Sätt er nu.
Sluta idissla. Du ser ut som en häst.
Kom in. Se var ni sätter fötterna. Ni vet vad ni ska göra.
Är du beredd, Alma?
Sätt på batteriet.
Beredd?
Mina damer?
Lysande...
- Nå, vad tycks? - Det var okej.
Bara "okej"? - Vad tyckte du, då?
- Man får ta det för vad det var. - Men själva kören...
Nunnor som sjöng för gamlingar. Två snubbar applåderade inte ens.
De var ju döda.
Vi hoppar över den här körprylen. Man har ju sitt rykte att tänka på.
Ska vi ha kåpor och sjunga psalmer kommer mina polare att skratta.
Det stämmer inte. I Nigeria är det en ära att få sjunga iförd kåpa.
Strunt i "Rötter." - Kan vi inte sjunga nåt ballare?
Jag vet att ni har er image att tänka på.
Och att era vänner bestämmer vad ni ska göra-
- så jag ber er inte vara individer. Det vore för mycket begärt.
Men när de här damerna kliver på bussen-
- visar ni dem respekt. För det är inte lätt att sjunga inför er.
Jag anar problem...
- Fader Thomas. - Jag har ett meddelande åt er.
Som om jag jobbar åt telegrambolaget.
- Inget "sjungande telegram"? - Lustigt...
Men du lär inte vara lika skojfrisk när du har talat med fader Maurice.
Under skoldagen ansvarar vi för eleverna.
De måste ha föräldrarnas tillstånd vid utflykter.
Jag förstår. Det var fel av mig. Förlåt. Det ska inte upprepas.
Sannerligen inte. Från och med nu blir det inga fler utflykter.
- Men varför? - Inom kort läggs St. Francis ner.
Den sista tiden ska vara säker och trivsam. Uttrycker jag mig tydligt?
Övertydligt.
- Sa han så? - Javisst. Alldeles nyss.
De får inte stänga. Mina föräldrar hoppade av skolan. Det vill inte jag.
Vi skulle kunna ge dem status med kören.
- Vara stolta, som Paul L. Dunbar. - Det handlar inte om det.
Det är det här jag snackar om. Det är felet med er: ni lyssnar inte.
Ni bara drar. Fattar ni inte hur mycket de har tagit ifrån oss?
Du vet vad jag menar. De stal vårt land, vårt namn, vår moder.
- Ni fattar väl, mr Johnson? - Vilket tugg...
Han försöker klä sig rätt, ha rätt stil... men förstår inte snacket.
Det här är den gamla musiksalen. Akustiken här är helt otrolig.
- Vilken öken. - Kom igen.
Se upp så ni inte får spindlar i er spindelväv.
- Kan nån spela ett instrument? - Jag spelar piano.
Kom hit.
Det fungerar fortfarande. Ge mig ett A.
Ni hör. Fint.
Då så... Sketch. "Mary Had a Little Lamb".
- Jag sjunger inte, jag rappar. - Men det där vet du väl inget om.
Ursäkta mig, Frankay Hey-Ho.
- Jag råkar gilla Run DNA. - Run DMC.
Han där fattade skämtet. Jag gillar Big Daddy Kane. Rappa lite för mig.
"Mary Had a Little Lamb"?
- Mary hade ett litet lamm - Vitt som snö dess krull
"Ull."
Då fortsätter vi. Ahmal? Sjung.
Lite väl försiktigt, men det kan vi jobba på.
Shaka Zulu sa att ljud är makt.
Chaka Khan sa: "Det är min pryl", så än sen?
Tanya. "Mary Had a Little Lamb."
Så vackert. Du räddade livet på det. Inga lammkotletter i kväll.
Jättefint. - Ska vi försöka nu, på skoj... som en grupp?
På "tre". - Ge mig ett A.
Han är så mångsidig. - Bra gjort.
På tre nu, då.
Det kanske gick för fort. Vi backar lite.
Maria? Får jag höra på dig.
Vad är det?
Jag kan inte "Mary Had a Little Lamb."
Hallå, ursäkta...
Det är inte Marias fel om hon inte vet att Mary hade ett lamm.
Det ska ni ha klart för er: Det är inte Marias fel, för kanske...
...där Maria bodde, hade Mary en hund.
Eller en liten kissekatt. Eller en skallig lillebror som heter Bart.
Det kan inte hon veta, och det ska vi inte lasta henne för.
Sjung vad du själv känner för, bara.
Stopp. "The Love Boat"...Bra.
- Din själsfrände, Mary Lazarus. - Kan du temat till "Gilligan's Island"?
Vi ifrågasätter inte att ni kan sjunga. Vi vet att ni kan sjunga.
Det här handlar om att sjunga tillsammans, som en grupp.
Då så. På tre. En, två...
Där sjunger jag jämt fel.
Vad är det?
- Det var så vackert. - Lägg av. Du kan också.
Men med din röst kan du bli nåt.
Bara i kyrkan.
- Vad är det med dig? - Jag vet inte. Jag har tänkt, bara.
Mamma tycker att det är värdelöst att sjunga.
Låt henne tycka det. Vad tycker du själv?
Jag vet inte.
- Nu sjunger vi låten tillsammans. - Jag kan inte sjunga med dig.
Jag vet att du kan.
Du tar överstämman.
Försök.
- Sluta inte. - Vi ses senare.
Du har en underbar röst.
Än sen?
Varför är du inte med i kören? Du vill ju.
- Jag vill mycket, men får lite. - Jag vet. Så kändes det för mig med.
Du borde tala med Mary Clarence. Hon hjälpte mig så.
Du har precis fyllt 17. Hur ska du veta vad du kan göra och inte göra?
Har du sett dig omkring här? Det är inte det förlovade landet, precis.
Jag kanske vill sjunga, men nu blir det inte så.
Välkommen till verkligheten.
Vad är det?
- Hon är alldeles för kaxig. - Nej, det går djupare än så.
Hon behöver hjälp.
- Varför ser du på mig? - Jag tänkte att du kunde ställa upp.
- Som du hjälpte mig. - Det var annorlunda med dig.
Hon vill verkligen sjunga.
- Är hon nåt att ha? - Ja!
- Gud signe dig, Mary Clarence. - Ja, ja. Nu ska vi till kapellet.
Du är egentligen lite väl kaxig, men jag tänker tjata på dig ändå.
- Jag hör på. - Jag vet att du vill sjunga.
Jag älskar att sjunga.
Som liten drömde jag om det eller att åka skridskor med Ice Capades.
Himla inte. Min mamma gav mig den här boken.
"Brev till en ung diktare" av Rainer Maria Rilke. En fantastisk författare.
En kille skrev till honom och bad om råd.
Då säger Rilke till honom: "Fråga inte mig om du kan bli författare."
"Om du, när du vaknar, bara kan tänka på att skriva är du författare."
Samma sak säger jag till dig. Om du vaknar på morgonen och vill sjunga-
- borde du bli sångerska.
- Vart vill du komma? - Läs boken.
Och himla inte åt Ice Capades. De tjänade bra, ska du veta.
Bra.
Lite mer kraftfullt.
Som en grupp.
Använd diafragman.
Välkommen tillbaka.
Nu gör vi Frankay-Hey.
Så går vi neråt.
Fortsätt.
Du snackar om Shaka Zulu. Hade han kunnat skrämma bort soldater-
- men din pipiga röst?
Vi tar "Oh, Happy Day" i C.
Hör på mig nu. Det här är du...
Så skrämmer du ingen.
Oh, Happy Day... Så ska det låta.
Gå upp ett halvt tonsteg.
Dåså. Skräm bort mig.
Det där skrämmer ingen.
Nu har du det.
Nu ska ni slappna av. Ta ett djupt andetag.
Det här ska gå bra.
Klara?
Ställ dig bredvid mig.
Bättre kan ni.
Sjung efter mig.
Sjung.
Kör hårt.
Buga för publiken. Buga nu.
Mina damer och herrar... Ni har visst blivit en kör.
Aska till aska, stoft till stoft Ge mig en man som städar loft
Dammade Gud på den åttonde dagen?
Titta på alla troféer. "Kaliforniens musiktävling 1971."
- 1969... - Skolan vann visst många tävlingar.
Finns tävlingen kvar, tror ni?
Lystring.
Vad sägs om att vi har anmält er till delstatens musiktävling?
Om sex veckor, i Hollywood.
Du bildade kören, vi spann vidare. Skolan har vunnit många tävlingar.
Tror ni inte på er själva?
Vi klarar inte att tävla mot andra körer.
Jo, om ni övar varenda dag.
- Nå, vad sägs? - Vänta lite. Vi måste diskutera.
- Fixar ni en delstatstävling? - Nej, absolut inte.
Var inte fega, nu.
Ingen har brytt sig om vad vi har kunnat innan systrarna kom hit.
De ger oss en chans. Vi får åka till Hollywood!
- Vad ska vi ha på oss, då? - Pucko...
- Kläder, Margaret. - Kom igen! Vi är värda det här.
- Våra killar, då? - Det finns nog gosskörer där.
- Vi är med. - Vinner vi, gläder vi ärkestiftet.
Och då kanske vi räddar skolan.
Ställer vi upp i tävlingen, alltså?
Nu ger vi benet och rockar häcken av dem! Flummigt!
De tar väl inte in knark här?
Nej. Absolut inte.
Hur kan ni säga nej? Ni har hört dem. De är bra!
Ni har lovat dem nåt ni inte kan hålla. Inga fler utflykter, sa jag.
Det kan bli skolans räddning.
- Ni har mitt svar. - Fel svar!
Syster Mary Clarence! Nu är ni ohörsam.
Jag vet. Men ni förstår väl varför?
Ungarna har verkligen kämpat för det här. De kan faktiskt vinna.
Skolan brukade alltid vinna förr om åren.
Ska vi läggas ner, ska vi göra det med flaggan i topp.
Säg ja. De är häpnadsväckande.
Nåväl. Ni verkar ha allas stöd-
- så då ger jag mitt tillstånd.
Men ni får finansiera resan själva.
Det grejar jag. - Tack, mina bröder.
Igen?
- Varför är du hemma så tidigt? - Mrs Gibbs ville få håret lagt.
- Vad gör du? - Inget särskilt.
Ge mig det där.
Ge mig det där. Och bandspelaren.
Vad är det här?
Några noter, bara. Vi ska lära oss dem till kören.
När tänkte du berätta om den?
Hur många gånger ska vi älta det här?
Sång ger inte mat för dagen. Sång betalar inga räkningar.
Det innebär ingen framtid, ens om man är begåvad.
- Visste du att jag är bra? - Som din pappa - som dog utfattig.
Vad har det med mig att göra? Vår kör är bra.
Vi ska tävla, och vi kan vinna.
Vill du bli en vinnare ska du läsa, inte dagdrömma.
- Hör på mig nu. - Jag vet faktiskt hur det känns.
Men många talanger står på gatan och sjunger sina bortförklaringar.
- Det ska inte hända mig. - Då får du plugga.
- Men vi kan vinna. - Glöm kören.
- Men mamma... - Nu räcker det.
Jag sa åt dig att glömma kören och tävlingen. Fattar du det?
Jadå.
Med kost, logi, dräkter och resan, kommer det att gå på 2000 dollar.
- En hel del, med andra ord. - Själv har jag svurit fattigdomslöfte.
Den enda som har tjänat pengar som nunna är Sally Field.
- 2000? Varför inte en miljon? - Det är fullt möjligt.
Bara vi engagerar allmänheten. Det är på tiden att de stöder skolan.
Det är modellen.
Bra att du kom, Rita. Ber du din mamma att skriva på?
- Om vi får ihop stålarna. - Jag ska sluta. Av flera anledningar.
Jag måste.
- Ge hit intyget, då. - Sluta.
Ett ögonblick.
- Jag är syster Mary Clarence... - Jag vet. Vad vill ni, syster?
Rita har slutat i kören. Kan ni resonera med henne?
Jag tror inte det.
Jag vill inte diskutera det här. Som ni ser, är jag upptagen.
Så om ni ursäktar... Adjö.
Vi har kommit för att samla in pengar. Vi behöver er hjälp.
Vi menar allvar. Låt korgen gå. Lätta på pungen.
Skänk pengar. - Häng med, tjejer.
Och slutsumman blir, minus omkostnader... Trumvirvel, tack.
1920 dollar och 17 cent.
- Det borde räcka fram och tillbaka. - Du tänker väl inte köra?
Jag kör allt på hjul. Har du några invändningar?
Nu går vi och lägger oss.
Vi har mycket kvar att göra. Glöm inte att be om intygen.
- Vad är det? - Inget. Jo, förresten.
Jag fattar inte att du kom tillbaka. Allt det här är tack vare dig.
Allt ska ordna sig.
Tror du?
Ja, det tror jag.
Tack. Ska jag hjälpa till?
Vi har en medhjälpare.
Ibland undrar jag om du är riktigt klok.
Kom hit, Rita.
Läget?
- De sa att du har lagt av i kören. - Ja, än sen?
Vi vetgiriga vill veta.
- Det är min ensak. - Den här kören är ett stort skämt.
Vi får säkert ett övermått av andra anbud, Rita.
Vi har faktiskt en chans. Ska vi göra nåt vettigt måste vi hålla ihop.
Det här är ju allt vi har.
Det här.
Inse läget.
MÅLSMANS UNDERSKRIFT
Vilken röra.
Vänta på mig!
- Tack, syster. - Kul att se dig.
Intyget. Ett måste.
Titta vad jag hittade.
- En nattklubbssångerska? - Jag tyckte väl att hon var bekant.
"Flickvän till maffiamedlem." Kära nån. En gangsterbrud.
Syster Mary Christine... Clift... Syster... syster Mary Bluff.
Jag ringer och drar tillbaka St. Francis från tävlingen.
- Det vore inte så lyckat. - Vad ska vi göra, då?
Hon är vårt ansvar. Jag tycker att vi ska klara det här... personligen.
- Kanske nån med körkort ska köra. - Struntprat!
Jag ser att du är upptagen, men...
...ser du spaken där? Det är körriktningsvisaren.
De andra bilisterna kanske blir mindre arga om du använder den.
Var i helsefyr har ni lärt er att köra?!
Herrejesus!
Rita? Jag är hemma.
"Kära mamma. Jag har åkt till musiktävlingen."
"Jag var tvungen att gå på min känsla. Förlåt. Jag älskar dig. Rita."
Välkomna, gott folk,
till den 30:e delstatliga musiktävlingen...
...där de mest begåvade unga musikanterna i Kalifornien samlas.
Kom nu, Margaret. Är det du? Jag ser inte för all krigsmålning.
Den här framhäver inte figuren för fem öre. Finns det inget tajtare?
Du ska imponera med din röst, inte din ända.
- Rita! - Förlåt.
Sätt en på andra kinden. Skapa en trend.
Infödingskvinnor har streck där om de är fertila.
Ta bort det, förresten.
Förbannat!
- Den sprack. Vad ska jag göra? - Lugn. Min mamma hade ett talesätt.
Inget är omöjligt om man har tron och en stor rulle eltejp.
- Gillar du håret, Frankie? - Nej, det ser bara fett och töntigt ut.
- Jag ska tvätta det. - Jag tror jag spyr av nervositet.
Tänk inte på hur du mår. Tänk på hur fint du ska få dem att må.
Nu tar du ett djupt andetag och gäspar. Känn hur du slappnar av.
Och nu, från San Diego: Oceansview High Schools gospelkör.
De är bra. De är verkligen bra.
- Vi måste gå in bakom scenen. - Hur ska vi hitta dem?
Det blir inte svårt. Titta efter en kör som verkar ha rånat en butik.
- Du store Caesar. - Passerkort.
Trefaldiga delstatsmästarna: Chapmankören från Orange County.
- Vår sång. - De är som en armé.
Fader Thomas! Så ni är här. Dra mig baklänges.
De kommer att spricka av glädje över ert stöd.
Vi är inte här för att stödja dem.
Fader Maurice och mr Crisp ska ta dem ur tävlingen.
Varför då?
Det har visat sig att Mary Clarence inte är nån syster.
Hon är körsångerska i Las Vegas. Visst är det otroligt?
- Hon har en nunnas egenskaper. - För att inte tala om utstyrsel.
Fader Maurice och mr Crisp letar efter dem.
Bra idé. Vi borde också leta efter henne.
Jag håller med er.
- De har koll. - Vilka kåpor. Vi ser ut som fånar.
Jag mår visst inte så bra.
Varför är ni inte klara?
- Såg du kören? - Vi kan inte slå dem.
Vi kommer att bli utskrattade.
- De gjorde vår sång bättre. - Vi åker hem.
Ni tycker att de är bättre, så ni vill dra.
Det är typiskt er. Det är så ni funkar. "Nåt nytt - bäst man drar!"
Strunt i alla som har slitit för er skull.
Jag ska påminna er om en sak.
Vill ni komma någonvart måste ni vakna och skärpa till er.
Om ni springer er väg för allt som är läskigt får ni springa hela livet.
- Hon har rätt. - Men vi måste vara superbra.
St. Francis? Er tur snart.
Jag ber tusen gånger om ursäkt. - Vilket människohav...
Vi trodde inte att ni skulle komma!
Det var jättekul.
- Nu kan vi vinna. - Det är roligt att stödja kören...
Men jag har uppmärksammats på en sak.
Jag vet inte hur jag ska framföra det, men jag måste nog meddela er...
...att ni är otroliga.
Jag kände knappt igen er. Det riktigt lyser om er.
Det är otroligt. Ni ser ut som änglar.
Vänta tills ni hör dem sjunga. - Plats på scen.
- Vad gör du? - Jag låter dem sjunga.
Vet du vad du ställer till med? Berät- tade du inte för stiftet om Mary Bluff?
- Jag ska. - Är de här?
- Jag tror det. - Men du har inte sagt nåt?
Då ska jag göra det. Var fan är de?
Vi ska hjälpa er, mr Crisp. - Eller hur?
- Jag såg dem i korridoren. - Säkert?
- Jag såg dem också. - Jag med.
- Här? - Ja, i den här korridoren.
De sa nåt om fläktsystemet.
Fläktsystemet? Har du nallat av nattvardsvinet?
De är här inne. Jag hör röster.
- Det kan jag tänka mig. - Där är de.
Vad snackar du om?!
Blockera dörren. Skynda er! Han är stor.
- Den ska vi ha till dessert! - Ro hit!
Öppna! Det är mörkt här!
Förlåt oss. Vi vet precis vad vi gör!
Det var en bra kör.
Hon har gjort underverk med barnen.
- Hon är ingen vanlig nunna. - Jag vet.
- Du är inte arg på mig? - Inte det minsta.
Lura mig gärna igen.
Mina damer och herrar, från San Francisco...
St. Francis High Schools kör, anförd av syster Mary Clarence.
Även de med kören ur Beethovens 9:e symfoni.
Er lärare ber er ta av kåporna. Skynda er. Jag vet inte varför.
Sätt på er vad ni vill. Vi ska känna oss lediga. En del av oss...
Och nu... det ögonblick vi alla har väntat på.
Men först ger vi alla tävlande en stor applåd.
På fjärde plats...
Från Pinewood High School: San Bernardino-kvartetten.
På tredje plats: från Oceansview High School, San Diegos gospelkör.
På andra plats... Grant High Schools Orange Countys Chapman-kör.
Och första pris går till...
St. Francis High School, San Francisco!
- I en klass för sig. - Vilket nummer. Mitt hjärta bankar.
Tänk att ni är här. Ni är medvetna om att skolan ska läggas ner?
Ni skojar. Nu måste vi förbereda nästa års tävling.
Det var roligt att höra.
Mr Crisp. I rättan tid.
- Ni har blivit förda bakom ljuset. - Vad menar han?
- Syster Mary Clarence är ingen... - Han har rätt.
- Det var mr Crisp. - Var det hans idé?
Ja, för att hindra en nedläggning.
Ska inte St. Francis läggas ned?
Så när ni talade om förtidspension var ni bara blygsam.
Sån värdefull kraft får inte förspillas. Det finns nog nån oroshärd i stiftet-
- där mr Crisp kan göra en insats.
Den där kvinnan!
Gå med Gud, Crispy.
Jag fattar inte hur Mary Clarence orkar sjunga varenda kväll i Vegas.
- Hon är van. Vi är såna nervvrak. - Så mycket folk.
Vegas?
Det var bara en engångsgrej. Jag ska aldrig mer trotsa dig.
- Snälla, var inte arg. - Sluta.
Du är otrolig.
Jag är stolt över dig. Väldigt stolt.
Gratulerar!
Du har lyckats igen. Och tack vare din framgång-
- har ärkestiftet beslutat att låta St. Francis fortsätta!
Den blir du skyldig mig.
- Jag är så glad att jag kan gråta. - Jag är också svag för lyckliga slut.
Ni båda... Äsch, vad fan...
- Är du verkligen en nunna? - Du uppför dig inte som en.
Vi har hört att du är körtjej i Las Vegas.
Låt mig påpeka en sak, käre Ahmal.
Jag är inte och har aldrig varit en körtjej i Las Vegas.
Jag... är huvudnumret.